"אני לדודי ודודי לי" \ לחודש אלול
ידוע כי ימים אלו נקראים ימי רצון, כי בר"ח אלול נפתחים מקורי הרחמים של י"ג המידות, כמבואר באר"י ז"ל,  ושורש הדבר כי בכל שנה מתעורר הרצון שהיה אז באותם ארבעים יום האחרונים שעלה משה לקבל לוחות שניים. ופירש רש"י על הפסוק :"וְאָנֹכִי עָמַדְתִּי בָהָר, כַּיָּמִים הָרִאשֹׁנִים"  "מה הראשונים ברצון אף אלו ברצון" . והנה צריך להבין שהרי ארבעים יום הראשונים היו במעלת רצון גדולה יותר כי זה היה לפני שחטאו, ואם כן היו צריכים להיות ימים הראשונים ימי רצון, ובימים אלו יתעורר בכל שנה ושנה הרצון העליון היינו י"ג מידות של רחמים? 

ידוע, כי עניין התשובה עלה ברצונו של הקב"ה לפני עשרה מאמרות שבהם נברא העולם, והיה רצון ה' שתהיה מצות התשובה בעולם, ולכן בארבעים יום האחרונים אחר שחטאו ישראל ועשו תשובה ונתרצה להם הקב"ה נתגלה הרצון שהיה לקב"ה לכתחילה, קודם הבריאה והוא עניין התשובה. וכמו שאמרו רז"ל "לא היו ראויים ישראל לאותו מעשה אלא להורות תשובה"  .

ולכן בכל שנה ושנה בימים האלה של מ' יום האחרונים מתעורר הרצון שהתגלה אז, ונפתח מקור הרחמים לקבל גם עכשיו בתשובה. לא כך הוא במ' יום הראשונים שאז הרי פסקה זוהמתן ולא היו אז ישראל בבחינת התשובה, ולא היה ניעור תכלית הרצון של הקב"ה לתשובה כי לא היה בה צורך. 

כי הנה נודע שישראל עלו במחשבה תחלה, כי עיקר בריאת העולם היה בשביל שעלה ברצונו הפשוט השעשוע והתענוג שיקבל מנשמות ישראל המלובשים בחומר גס, וגוף עכור ויזככו את גופם הגשמי , ויעבדו את ה' בקדושה גם באכילה ושתייה ובשאר הגשמיות של העוה"ז. ויעלו את חומריות וגשמיות העוה"ז לקדושה , לבחינת אצילות, זאת הייתה האתערותא , והריח ניחוח שעלה לבורא עולם. 

ואם כן, יובן שהרי במ' ימים ראשונים שאז פסקה זוהמתן לגמרי והיו כמלאכי אלקים, ולא היה היצה"ר שולט בהם, וכמ"ש "אֲנִי-אָמַרְתִּי, אֱלֹהִים אַתֶּם"   וכל עשייתם אפילו בענייני גשמיות העולם היה בהזדככות , אז ודאי לא היה נשלם עוד רצונו יתברך, בבריאת עולמו. 

אבל במ' ימים אחרונים אחר החטא , שחזרו לקדמותם לבחינה של עשייה וגשמיות ויצה"ר היה שולט בהם, ועם כל זה עשו תשובה והיו עובדים את ה' בקדושה בכל עניני גשמיות העוה"ז נתרצה להם הקב"ה, ועבודתם עלתה לריח ניחוח ולרצון ה'. כי אז נתגלה עיקר רצון ה' שהיה לו בתחילת הבריאה, ולכן גם עכשיו בימים אלה מתעורר הרצון לקבל את עבודת ישראל ברחמים.