פרק א' משנה א': “משה קבל תורה מסיני,ומסרה ליהושע ויהושע לזקנים,וזקנים לנביאים ונביאים מסרוה לאנשי כנסת הגדולה.הם אמרו שלשה דברים,הוו מתונים בדין,והעמידו תלמידים הרבה,ועשו סיג לתורה.
                   
באה משנתנו להורות סדר ירידת השפע האלדי אור צחצחות,תורה שבכתב הכוללת בתוכה תורה שבעל פה,בחינת תורה אחת ודברים אחדים,קיבל משה רבינו ע"ה מסיני,הנמוך והעניו שבהרים,כמשה שר התורה “והאיש משה עניו מאוד..",והוא סוד קבלת התורה באמת בענווה יתירה,בביטול הגאווה ועל ידי כך ישנו הכוח למסרה לתלמיד,"ומסרה ליהושע", “והוא נע"ר לא ימיש מתוך האוהל...",ויהושע לזקנים, ז-ק-ן זה שקנה חכמה,והוא שנאמר “כי על פי הדברים האלה כרתי אתך ברית.." שמות לד כז .ברית זו תורה שבעל פה,ללמדך שהתורה שבעל פה לא ניתנה ליכתב,וכתיב  שם כד יב “ואתנה לך את לוחות האבן התורה והמצוה,תורה זו  תורה שבכתב והמצוה תורה שבעל פה..."  ר"י על אבות ."     
        ובאה המשנה בהסבירה סדר קבלת הדברים דרך כבוד גדולה ומוסר,שראוי לו לאב ונאה לבן לקבל תוכחת מוסר אביו,ומשה רבינו ע"ה “אביהם של ישראל" ולימדם תורה מצוה ומוסר,כמו שאמרו חכמינו ז"ל  בבא מציעא פ"ה ע"א "כל המלמד את בן חברו תורה זוכה ויושב בישיבה של מעלה וכל המלמד את בן עם הארץ תורה,אפילו הקב"ה גוזר גזירה -מבטלה בשבילו.." ועוד נאמר “שמע בני מוסר אביך ואל תיטוש תורת אימך.." משלי א' שהם אחר ימי שחרותם ונערותם וראויים הם   לייסר וליתן טעם ודרך לבנו,ויש אומרים שעל זו הדרך דהיינו מסירה זה לזה נקראה שמה “אבות" ר"ל אבות האומה הישראלית,משה ויהושע,זקנים ונביאים,אנשי כנסת הגדולה,ועל זו הדרך עד ימינו ממש,כולם דברי אלדים חיים אשר ניתן להם בינה יתירה בהיותם עובדי ה' בדרך הישר והראוי להם. ועיין מהר"ל דרך ה' פרק א' .    

והנה באה המשנה ללמדנו מעלת הרב והתלמיד,דהיינו גדולת הרב ורצון התלמיד לדבוק ברבו ללא הפסק,כמשה ויהושע ואחריהם קדושין קדמאין,לעשות עצמם אצל רבותיהם כאסקופה הנדרסת ובלבד לזכות לשתות מימיהם בטהרת הלב, והוא שמצינו בדברי מרן מוהר"ן מברסלב  ליקוטי תנינא אות ז' ב' וזה לשונו הקדוש: "ובאמת בן ותלמיד הוא כולה חד,כי הבן הוא גם כן תלמיד...וגם התלמיד הוא בחינת בן כמו שאמרו רבותינו ז"ל  סנהדרין צט "כל המלמד את בן חבירו תורה מעלה עליו הכתוב כאילו עשאו.." כי נחשב כאילו עשה את הגוף של התלמיד גם כן,כי מקודם לא היה נקרא בשם אדם כלל,מאחר שלא הייתה בו דעת ולא היה רק דמות אדם,נמצא שעל ידי שלמד עמו תורה והכניס בו דעת על ידי זה נעשה אדם..." יעוין שם .

ולהראותנו סדר ירידת הדורות שהרי משה קיבלה מפי הגבורה שנא' “פה אל פה אדבר בו,ומראה ולא בחידות ותמנת ה' יביט...",במדבר יב יח  ואילו ביהושע מסרה משה רבינו ע"ה בבחינת מלמד את בנו ובן חברו,שנאמר “ונתת מהודך עליו למען ישמעו כל עדת בני ישראל..." שם  כז ב ואמרו רבותינו ז"ל בגמרא בבא בתרא ע"ה "זקנים שבאותו הדור היו אומרים פני משה כפני חמה,פני יהושע כפני לבנה." אלו זקנים שקבלו מיהושע מסירה מפה אל פה,כבר אז ראו והבחינו בדרך המסירה והנתינה של משה רבינו ע"ה ושל יהושע,ללמדך כי כל דור ומוריו,שונים זה מזה במדרגתם,ואף על פי כן לא סרו מכל אשר  נצטוו מפי יהושע.ועל זו הדרך סדר מסירת התורה בקבלה מאת הרב אל תלמידיו בכל דור ודור,והם בהיותם מכירים בנפש האדם בפנימיותו היו מוסרים ומסמיכים זה את זה כפי שרש נשמתם כבמעמד הר סיני,"נעשה ונשמע",ונבוא לומר   בסייעתא דשמייא “משה קבל תורה מסיני... ומסרה ליהושע" בהראותו לו שורש נשמתו היכן אחוזה,ועיקר תיקונה מתוך דברי אלדים מתוך האש,ויהושע לזקנים,בדרך החכמה האמיתית ברוח הקודש,וזקנים לנביאים במדריגה אחת של כח נבואי זך וטהור,ונביאים מסרוה לאנשי כנסת הגדולה. ולמה נקראו כך ? אמרה הגמרא  יומא סט:  “...למה נקרא שמם אנשי כנסת הגדולה,שהחזירו עטרה ליושנה,ועוד נאמר ירושלמי שקלים ה א  “זה רבי עקיבא שהתקין מדרש ההלכות והגדות,ויש אומרים אלו אנשי כנסת הגדולה תקנו..". 

ועמדו אלו האחרונים קדושי עליון ובארו את התורה ונתנו לנו צאן קדושים  את הבנת התורה והמצווה,ובנו נדבך אחד על חברו תילי תילים של הלכות והנהגות למען אשר נבא גם אנו השפלים והקטנים,עושים רצונו של מקום ברוך הוא וברוך שמו,לכנוס עצמנו באור שבעת הימים בתורה המסורה לנו מאתו יתברך ביד נביאו נאמן ביתו,רעיא מהימנא קדישא משה רבינו ע"ה על פיו ועל פי דעתו,כמו שנאמר במדבר רבא א-ב “ מלמד שהראהו הקב"ה למשה כל מה שהיה ועתיד להיות,וכן כל דור ודור ודורשיו,דור דור ושופטיו,דור דור ומנהיגיו דור דור ופושעיו..", ואלמלא דמסתפינא הייתי אומר דור דור וקדושיו,דור דור ומנהיגיו,דור דור ומחדשי חידושי תורה שקבל מסיני והוא כוחם העומד להם  בעשותם כן לשם שמים. ועיין מעלת החידושים מר' נחמן ספר המידות ערך ה' דאורייתא  "ואלו הם דבריהם הוו מתונים בדין,והעמידו תלמידים הרבה,ועשו סיג לתורה" .

ואפשר יאמר בסייעתא דשמיא להיות כל איש ישראל ובפרט מנהיגי הדור ללמד זכות על כל אחד ואחד אף על פי שמצינו “ יקוב הדין את ההר",הוו מתונים בהוראת הדין, דייקא בהוראתו.להשמיע את דבריו בנועם ובחן בבחינת “דברים היוצאים מן הלב..",להורות דרכי תשובה מתוך המוסר והתוכחה,וממילא “והעמידו תלמידים הרבה" שיבואו לידבק בדרך זו הטובה והישרה המאירה פנים גם למתחייב בדין,ויהיו מתירים ואוסרים מטהרים ומטמאין “ ועשו סיג לתורה", גדר ושמירה לכל בר ישראל כפי שורשו וענינו בעולם הזה,בסבר פנים יפות,עד שיהיו כולם דבקים בו ברצון ובשמחה ללמוד מאמרי פיו הלכה למעשה. 

ונצרך להבין מה טעם נאמר במשה ענין הקבלה וביהושע בלשון מסירה,ואין המשנה מסבירה דרך העברת התורה מיהושע ואילך עד הנביאים ואנשי כנסת הגדולה?
אמנם משמע בלשון המשנה לכאורה ענין הקבלה המתמשכת מיהושע והלאה על דרך שקבל הוא ממשה רבינו ע"ה,ודבר זה מפשוטו של מקרא משמע,ואפשר יאמרלבאר ואפשר יאמר “משה קבל תורה מ"סיני" בחי' ס-י-נ-י  גימטרייה סוף תיבות וראשי תיבות יוד ספירות,כתר-חכמה-בינה-חסד-גבורה-תפארת-נצח-הוד-יסוד מלכות,דהיינו מכל העולמות כולם בהסכמה כשם שמצינו במדרש שבת פח “בשעה שעלה משה למרום אמרו מלאכי השרת לפני הקדוש ברוך הוא מה לילוד אשה ביננו...",ועל כן נאמר דייקא במשה “קבלה",היא הנתינה בלא סיג והסתר בלא גבול ומיצרים,בכללות הכל בשורשי התורה ומצוותיה ובשורש קיום העולמות כולם, דרך עמידתם ובריאתם בחינת נו"ן חמישים שערי בינה שערי קדושה ה"א עילאה,והוא הרמוז לנו בסוף תיבות היוצאים “משה קבל תורה מסיני", ואפשר יאמר משה רבינו ע"ה שקול לג' אבות באות “ש" דמשה ואותיות “מה" דמשה בחינת אדם גימטרייה מ"ה “ש" גימל ווי"ן ימין שמאל אמצע,אברהם יצחק יעקב,-אריה שור ונשר-,אדם עילאה בג' ענפין ד-ש" ו"מה" דאמרינן “ודמות פניהם פני אדם..." תיקוני הזהר ס"ט קי"ג .ועל כן מצינו נאמר במשנה “קבל" עם עשרה כוללים  עשר ספירות  יבוא למילת ק-י-ב-ל כמספר ק"ל-י"ב,י"ב צירופי הוי"ה ברוך הוא וברוך שמו כידוע הכוללים י"ב חודשי השנה,י"ב שבטי ישראל,קיום העולם כולו,מהותו וחיותו, בסוד המלכות כנסת ישראל “שושנה בין החוחים" בהיותה בקטנות סומק וחוור,ובגדלותה אית ביה סומק וחוור,בסוד “ים של שלמה"  שנים עשר בקר והים דא כתר עליון ברוך הוא וברוך שמו עומד עליהם...". ואין כאן המקום להאריך בזה  והוא ענין ק"ל שם הוי"ה בריבוע יוד-יוד קא-יוד קא  ואו-יוד קא ואו קא- גי' ק"ל  כנודע ,ויוצא הוא משם מ"ה הנזכר,אדם עליון  מ-ה דמשה,ועל דא אמרה משנתינו “קבל" בחסד עליון נתינה מליאה מפי השם יתברך בכללות כל הברואים והנבראים עד סוף כל הדורות. 
וכתב הסבא הקדוש מקומרנא  נוצר חסד וזה לשונו הקדוש: “...(ולא אמר מפי הקב"ה מסיני אלא קבל תורה מסיני-המגיה),שמה ששומעים מפי הקדוש ברוך הוא אי אפשר לשום נברא לקבל....דהיינו תורה דאצילות,אי אפשר למסור לשום בריאה לקבל  ועל דא  קיבל משה תורה מבריאה,אותם אלו המחדשים הנשמות..." עד כאן לשונו הקדוש .

ואפשר לומר בענין הקבלה,כי יש בו מרצון הנותן והמקבל כאחד,ועל דא משה קיבל ברצון הקדוש ברוך הוא ומתוך רצון אמיתי של משה רבינו ע"ה בהשתוקקות אין קץ לקבל את דברי הבורא ישתבח בביטול עצמיותו של משה,הוא הוא ענין “סיני" סמ"ך-יוד-נון-יוד, גימטרייה “סור" מרע ועשה טוב,ואין טוב אלא תורה “כי לקח טוב נתתי לכם   תורתי אל תעזובו",ודא הוא “אל תעזובו" אלף-אלף למד- גימטרייה לסור הנזכר,הוא ה"א" אלופו של עולם,בבחינת אי"ן הר סיני נמוך שבהרים. והבן .
        
וכתב באוהב ישראל “...כשעלה ברצונו הפשוט יתברך שמו לברוא את העולמות ולגלות כוחותיו ונוראותיו,גילה לנו על ידי כ"ב אותיות התורה היוצאים על ידי חמש מוצאות הפה,וחטה עולה מספרה כ"ב....דהוא י"ג תיקונים שבאריך,כדאמרינן בגמרא ברכות  “סיני ועוקר הרים.." וט' תיקונים שבזעיר עולים כ"ב...וכן הוא באדם על דרך נפש-רוח-נשמה ונשמה לנשמה וחיה ויחידה ....והנה שם הקדוש מ"ה הוא שקיא דאילנא בדרועוי ואנפוהי,ושם זה בריבוע יוד-יוד קא-יוד קא ואו-יוד קא ואו קא-עולה כמספר ק"ל ,ותיבת סיני עולה ק"ל גם כן,וזה שאמרה המשנה ...היינו שמשה רבינו ע"ה הגיע למדרגה זו שקיבל התורה מבחינה הזו העולה ק"ל,והיא היא הבחינה היותר עליונה שמשה רבינו ע"ה הגיע במדרגתו עד סוף כל המדרגות..." פרשת שמיני,עד כאן לשונו הקדוש. 

והנה לשון המשנה,אצל יהושע “מסרה" שיש בה לעיתים מן ההכרח והכח שבמסירה,בהיות המקבל מנוע מלקבל כרצון הנותן,או בחוסר רצונו לקבל.ואמנם לא יש ביהושע הרצון לא לקבל את התורה ממשה חלילה,"והוא נע"ר לא ימיש מתוך האוהל.." וכל הוויתו וחיותו מתורת משה, אך אין דומה יהושע למשה בעמידתו במדרגות הקדושה,כנזכר למעלה “פני משה כחמה פני יהושע כלבנה..",וידוע ומפורסם להיות הלבנה מקבלת את אורה מן החמה גם בלא הסכמתה,ועוד מקבלת היא רק בחלק מאור החמה בהיות הכוכבים מקבלים גם הם ממנה,והוא שמצינו בתיקוני הזהר הקדוש ויחי פד “את המאור הגדול...ואת המאור הקטן..כמה דסיהרא לווה מן שמשא ולא אית לה נהורא אלא ממה דיהיב ליה שמשא,הכי הוא מקבל יהושע מן משה כמה דאוקמוהו פני משה כפני חמה,ופני יהושע כפני לבנה...".וכתב עוד  שם כה: “משה עולה גימטרייה שלוש פעמים חז"ק ויהושע לא עלה למדריגת משה עד שנאמר לו ג"פ חז"ק,ואז אמרו לו ישראל  יהושע א יז  “וכל אשר שמענו אל משה כן נשמע אליך..."  עד כאן לשונו .

ולכן נקטה המשנה בלשון מסירה בהיות מדרגתו שונה משל משה,והוא בחינת “נער" “זעיר" דהיינו גילוי האורות דקדושה יתגלה רק בבחינת נע"ר וזע"יר על ידי צמצומים רבים. אוהב ישראל שם .ועל זו הדרך ויהושע לזקנים.... שקבלו את ההארה מיהושע והם מסרוה לנביאים ונביאים לאנשי כנסת הגדולה,בהאצלת האור בצמצום הראוי להם במדרגתם הם,מסירה בכח המאציל,שהרי אין באפשר להיות המסירה כנתינתה מסיני כדרגת משה רבינו ע"ה לכל נברא אחר “ולא קם בישראל כמשה...",וחזרה ונקטה המשנה בלשון מסרוה לאנשי כנסת הגדולה כל אחד ואחד כפי מעלת מדרגתו ענינו ושורשו,ובאה תמיהתינו על מקומה בסייתא דשמייא.והם אלו שאמרו ג' דברים,בחינת עמודי עולם ,חיבור ימין שמאל ואמצע,שי"ן דמשה להתוות דרך בעבודת השם לתיקון האדם “מה" הנזכר.

וראה עוד אחי היקר בלשון הזהר הקדוש  פנחס רלב “שכינה מדברת מתוך גרונו של משה",ובגמרא ובמדרש יבמות מט “כל הנביאים הסתכלו באספקלריא שאינה מאירה,ומשה נסתכל באספקלריא המאירה" ועל כן נאמר במשה ענין הקבלה שהוא מלשון מיד אל יד בקרבה ממש,כמו שנאמר “לא כן עבדי משה,פה אל פה אדבר בו.."  וכתב רבי חיים מוולוזין “ואמרו ויהושע לזקנים ולא הזכיר בהם לשון מסירה כלל כמו שהזכירו להלן “ונביאים מסרוה לאנשי כנסת הגדולה" מפני שכלם יהושע-זקנים-ונביאים-היו במדרגה אחת,אבל אנשי כנסת הגדולה היו למטה מנביאים לכן אמר מסרוה.." אבות  .

ועוד יתבאר הדבר בסעייתא דשמיא על פי מה שכתב השל"ה הקדוש פ' שמות על הפסוק במשה נאמר “של נעליך מעל רגליך.."וביהושע “של נעלך מעל רגלך.." כי במשה כתוב בלשון רבים,שיש שני מיני לבוש עור לאדם,אחד עור בהמה שלובש דהיינו מנעלים,והשני העור שלו עצמו שנאמר '“עור  ובשר תלבישני",ואצל משה היה -אור-באל"ף...וזה שאמר לו הקדוש ברוך הוא “של נעליך" לשון רבים שיסיר ב' מיני מנעלים עור הבהמה ואחר כך עור ובשר שלו,על מנת שיזדכך חמרו לגמרי, שיהיה אור באל"ף,אבל יהושע לא זכה לזה המדרגה,לכך כתיב “של נעלך מעל רגלך" לשון יחיד שקאי על עור הבהמה..."  ודייק ותמצא קל, והבן . 

והם אמרו ג' דברים “הוו מתונים בדין",בחינת פסיקת הדין באדם,להביאו אל ההודאה באמת וחס ושלום להביאו לכפור בו יתברך מתוך כעסו בדינו,הוא שרמזה לנו המשנה בראשי תיבות “במ"ה",הוא האדם השלם צלם אלדים יוד-קא-ואו-קא, גימטרייה א-ד-ם,להביאו אל הטוב המקווה-עול מלכות שמים גם בכל ממונו,ועל דא נקטה המשנה “הוו" גימטרייה טו"ב,ועל זו הדרך ילמד זכות על כל מי שבשם ישראל יכונה.מתוני"ם" כמספר “ק-ו-מ-ת-" קומת אדם העליון בזקיפות קומה,להשלים ולברר  רפ"ח נצוצין ולהעלותם לשרשם,כי בידוע ליודעי חכמת הנסתר בהיות האדם עומד לדין בזה העולם,באותו זמן ממש דנים אותו בבית דין של מעלה,ועל כן “הוו מתונים בדין" להטות אל קו החסד בחינת מתוק הדין דוקא,ולא בהיפך חלילה  הוא שאמרנו “מתונים" אותיות “מתוק" הנזכר. 

וראה אחי כלבבי ראשי תיבות וסוף תיבות עולה שם קמ"ג -אלף-הה-וו-הה-,והוא נראה ואפשר יאמר שם קדוש המעלה ניצוצות דקדושה שנפלו לקליפה במדרגתו,ואלמלא דמסתפינא הייתי אומר הוא שם קדוש בעולם העשייה דייקא, בהיותו בן ארבע אותיות נכתב “א-ה-ו-ה-" גימטרייה טו"ב הנזכר 

כמספר “הוו" להיות התחתונים משפיעים אל העליונים כידוע כענין שנאמר “היודך עפר היגיד אמיתך.." תהילים  ואין טוב אלא התורה שכל קיומה בעולם הזה,וכמו שמצינו נאמר  רות .."אם יגאלך טוב יגאל.." בהיות הגאולה מסובבת אל עלמא דשקרא לגאלה מגו גלותא. ודי בזה למבין  ועוד בהיות העולמות מרומזים בשמותיו יתברך ויתעלה הרי מצינו בדברי המקובלים אות י"וד ראשונה של השם הגדול הנכבד והנורא  י-ק-ו-ק- ברוך הוא וברוך שמו הוא באצילות הקדוש,ואות ה"א ראשונה בבריאה,ואות וא"ו ביצירה,וה"א אחרונה בעשייה, ועל זו הדרך בשם א-ה-י-ה-  המקיף אל השם הקדוש  י-ק-ו-ק- הנכבד,      
ועוד ראה יקר וגדולת הבורא ישתבח,להשרות השגחתו בכל דבר שבעולמות כולם,עמד ונתן בהם את שמותיו הקדושים להיותם מחיים אותם,כי בלאו הכי אבד יאבדון ואין להם תקומה.ובכח השם הנזכר ששורשו משם “א-ה-ו-ה-" להעלות את הקטגורים ולמתקם ולהחזירם כאמור אל הטוב המקווה,לאחר שנפלו למצולות דסטרא מסאבותא ונחש.

הוא שאמרו “הוו מתונים בדין" בבחינת קו השמאל גבורה-דין,ותבררו ונקו ניצוצות הקדש שבהם על ידי הדין דייקא,ומכאן “העמידו תלמידים הרבה" ראשי תיבות ק-ד-ו-ש- ת"י נימין קדישין, בחינת ה' מלך “גאות" לבש, תיקון ושלמות. וסוף תיבות נ"א “אל נא רפא נא לה" לנשמה שנפגמה וירדה ממדרגתה  על ידי תיקונה כנזכר למעלה. ותמצא עוד תוך תיבות “ע-מ-י-ד- ל-מ-י-ד-י-ר-ב-, כמספר “תי"ו" דקדושה, תי"ו אות ברית קדש תיקון היסוד,הם  התלמידים,בחינת “כל המלמד בן חברו תורה כאילו ילדו",הולדה והצמחה חדשה   בגוף ובנשמה, “הרב"ה" בר-יו"ד בן העולם הבא המקושר אל היו"ד,כתר עליון ברוך הוא ועל כן נוסח המשנה “העמידו" עמידה נכונה וכשרה שיעור קומת אדם,שלמות העשייה.                        

וראה דבר נפלא בחסד עליון ישתבח שם קדוש “י-ק-וק-,יו"ד-ק"א-וא"ו-ק"א-,יו"ד יו"ד ק"א יו"ד ק"א וא"ו יו"ד ק"א וא"ו ק"א,כמניין האות “עי"ן"  ד “העמידו",שהרי אותיות י-ה-ו- שבה עם אות “א" הנלקחת מאות “ו" הרי היא “ה" האחרונה המשלימה לשם הנכבד בן ארבע אותיות -י-ק-ו-ק- ברוך הוא וברוך שמו,ויתרת האותיות -ד-א-מ-ע- שם מ"ה אד"ם, ועי"ן היא הנזכרת כבר גימטרייה ק"ל. דא הוא “הרבה" ר"ב יו"ד גימטרייה ע"ב ק"ל דר"ב,המורים על החסד והרחמים,הוא שנאמר “ועשו סיג לתורה",ראשי תיבות -סל"ו-לרכב בערבות" תהילים ס"ח ה' תיקון רקיע שביעי הנקרא “ערבות" “דאיהו רזא כללא דכלהו,שית אחרנין איהו רזא דרתיכא עילאה,והקדוש ברוך הוא אתרעי בהאי רקיע יתיר מכלהו רקיעין,ותאובתיה תדיר לאתקנא לההוא רקיע בשפירו עילאה.." זוהר הקדוש תהילים שם 

וכתב הקדוש בוצינא קדישא מורנו ורבינו שר בית הזהר רבי יצחק אייזיק יהודה יחיאל סאפרין מקמארנא זכר צדיק וקדוש לברכה זכותו תגן עלינו  היכל הברכה דברים כח כה “בחי' תיקון ז' מידות מפסולת שבהם,וכולם יהיו לשם שמים דהיינו:א-אהבת רעות,אהבת התענוגים. ב-כעס. ג - גאות והתפארות שהם אש זרה ע"ז. ד- נצחון. ה- עצבות. ו-עצלות.
 ז- מינות ושנאת חינם .והוא שאמר על הפסוק “ובשבעה דרכים תנוס לפניו"  שם מלפני הסטרא אחרא והרע והקלי' ויהי לך חיים.." עד כאן לשונו הקדוש .

ואין חיים אלא בקיום התורה,ועשית סייג לה היא קיומה הלכה למעשה.במיצוי הלכותיה,מצוותיה בחינת “גדר" ושמירה על המקימה לשם שמים.וסוף תיבות “ועשו סיג לתורה" גימטרייה -יד- “תנו יד לה' ובאו למקדשו אשר הקדיש לעולם ועבדו את ה' אלדיכם"...ובבחינת  נבואה “והנה יד נגעה בי ותניעני   על ברכי וכפות ידי.." דניאל י' י'  ונתתי להם בביתי ובחומותי יד ושם  טוב מבנים ובנות,שם עולם אתן לו אשר לא יכרת.." ישעיה נו ה' .

“אשר לא יכרת" אותיות  “שר- א-כ-ת-ר-י-א-ל-,הוא שמצינו בגמרא ברכות ז: “תניא אמר רבי ישמעאל בן אלישע,פעם אחת נכנסתי להקטיר קטרת לפני ולפנים,וראיתי א-כ-ת-ר-י-א-ל-  י-ה- ה' צבאות שהוא יושב על כסא רם ונישא.." עסק התורה לפני ולפנים לעוסקי תורתך לשמה,לשם ה"א “לתורה" אמ"ת רי"ש -תר"י תורה שבכתב ושבעל פה “תרין סמכי קשוט..". פתיחת אליהו   

"ועשו סיג לתורה" י"ב אותיות, גדר וסיג לכללות ישראל י"ב שבטי י"ה כל אחד כפי שרש הוייתו, י"ב צרופי שם הוי"ה ברוך הוא וברוך שמו, י"ב חודשי השנה  יום יום,ובכל רגע ורגע,דא הוא “ועשו" בלשון צווי “ועשו לי מקדש ושכנתי בתוכם", לקדש את החומר שבאד"ם ,כי מן האדמה לוקח ואליה ישוב ,ועל פי זה נראה ואפשר יאמר פתחה המשנה באות  “מ" דמשה וסיימה באות “ה" דהרבה ,גימטרייה מ"ה,"דאיהו אורח אצילות ואיהו שקיו דאילנא בדרועוי וענפוי כמיא דאשקי לאילנא,ואתרבי בההוא שקיו.."(פתיחת אליהו),בהתרבות המעשים בטהרה וברבוי תלמידים הראויים לעבודת הקדש. 

 “ועשו סיג לתורה" סיג לעולמות אבי"ע אצילות בריאה יצירה עשיה וכמו שמצינו תורה -אצילות, מצוות בריאה, חוקים יצירה, ומשפטים עשייה, שמירה וגדר בפני החיצונים והקליפות,בשל מעשי האדם התחתון,לכשיהיה עושה מעשיו כפי דרך התורה והישרה,הוא עשית הטוב הנזכר במספר “ה-ו-ו-" גימטרייה טוב “לקח טוב נתתי לכם"  שם קדוש ---- א-ה-ו-ה-,שם הדעת היוצא מב' שמות הוי"ה ואקי"ק.ר"ל ב' אותיות אחרונות -ו-ה- של שם הוי"ה ברוך הוא באחוריים דשם,שבאות אצל ב' אותיות ראשונות -א-ה- של שם אקי"ק ית',בחי' פנים.-

ובמספר קדמי: א-ב-ג-ד-ה-ו-ז-ח-ט-י--יא-יב-יג-יד-טו-טז-יז- גי' 153,                      
כמספר יקו"ק אחד.: י=א-ב-ג-ד-ה-ו-ז-ח-ט-י- =55  
                 ה=א-ב-ג-ד-ה-           15
                 ו=א-ב-ג-ד-ה-ו          21
                 ה=א-ב-ג-ד-ה           15            
                                                 ---                                              
                                                106                                              
                 
                 א=א                       1
                 ח=א-ב-ג-ד-ה-ו-ז-ח   36
                 ד=א-ב-ג-ד-ה-                 10
                                                  ----                                              
                                                 47                                             

ויחדיו נאספו איש אל אחיו גי' 153,כמס' הוי"ה אחד.
והוא שמצינו נאמר “והגית בו יומם ולילה.." יהושע א-ח  כמספר “אך טוב לישראל" לקח טוב נתתי לכם... שערי הקבלה -קול שופר יעוין שם .

וכתב האדמו"ר מקאמרנא: “ונודע כי היא חיות כל העולמות בסוד “דם" האדם העליון,שם מ"ה דכלל כל העולם, והיות בתפארת זעיר אנפין מסתיים עטרת יסוד אמא,אות “ה" הרביעית מאותיות א-ק-י-ק- הרי במקום הלב רביעית דם,סוד רביעית ההי"ן אשר פחות מזה אין חיות כלל,כי תורתינו הקדושה תורת חיים,ומבלעדיה אין חיים כלל.לכן ד"ם הל"ב גימטרייה “אנכי" המאיר על ידי לימודה בסוד ד"ם פעם ל"ב גימטרייה “ברית תורתי.." עד כאן לשונו הקדוש שם 

.ואפשר יאמר כך הוא:
              יו"ד פעם יו"ד =400
              ה"א  פעם ה"א  =36
              וא"ו פעם וא"ו =144
              ה"א  פעם ה"א  =36

יחד נאספים לחש' 616,כמנין “התורה".ועוד מצינו שמות א-ק-י-ק- במילואם  י"ב פעם קס"א קמ"ג קנ"א,גימטרייה “התורה" כדאמרינן הוא משם הדעת,ועל דא אמר “משה קבל תורה מסיני",כי משה מדעת דזעיר אנפין והוא כולל חסדגבורה-תפארת הראשונים דזעיר אנפין,שמשם נתהוו חכמה בינה ודעת,ואלו אותיות משה, “מ" בחסד,"ש" בתפארת,"ה" בגבורה..." לק"ת שמות נ"ה .

ועוד נאמר “משה" גימטרייה רצון עם הכולל,שממנו יצא ובא הצנו"ר הקדוש לעם הקודש,ולכן גם יציאתו מהעולם הזה בשעת רצון רעוא דכל רעווין,במנחה דשבתא.זהר הרקיע ס"ד סוף פר' תרומה. ואפשר יאמר “משה" גימטרייה ישראל המרומז בראשי תיבות וסופי תיבות “שובה ישראל" “עד ה' אלדיך" ע"ד כמניין “סיג" עם הכולל,ועל כן משה “קבל תורה מסיני" שכלולות בו כל נשמות ישראל הוא שאמרנו “קיבל"  מעשר ספירות עליונות לעשות “סיג" “דע" עם הכולל, הוא שם “-י-ב-ק- ע-ד-ידיעת התורה על כל צדדיה לפני ולפנים,העלאת ניצוצי קודש “יחוד ברכה קדושה", “ע"ד ה' אלדיך" ראשי תיבות פ"א “יסוד א" מידת היסוד,אות ברית קדש,להשפיע מלמטה למעלה,בצינורות הקדושה אל המלכות," מלכות פה תורה שבעל פה קרינן לה"  פתיחת אליהו ,היא הפותחת לנו דלתי התורה שבכתב ביחודא שלים  זכר ונוקבא ,הוי"ה ואדנות,"שמע ישראל ה' אלדינו ה' אחד---ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד.

ועוד מצינו בעזר ה' “משה" גימטרייה “מקו"ה הוי"ה אקו"ק", “ מה מקוה מטהר את הטמאים,אף הקדוש ברוך הוא מטהר את ישראל,וכמו שנאמר “וזרקתי עליכם מים טהורים וטהרתם.." יחזקאל לז ,ויהי רצון  שיקויים בנו כולנו יחד מאמר הפסוק “ ויהי בנסע הארן ויאמר משה,קומה ה' ויפצו איביך וינסו משנאיך מפניך..." במדבר י' לה “כי מציון תצא תורה ודבר ה' מירושלים" ישעיה ב 'ג'  ברוך שנתן תורה לעמו ישראל בקדושתו.