פרק א' משנה ב': “שמעון הצדיק היה משיירי כנסת הגדולה,הוא היה אומר על                           שלשה דברים העולם עומד,על התורה ועל העבודה ועל גמילות חסדים".

נראה ואפשר יאמר בעזר ה' כל קיומו של העולם הזה תלוי בהם,שנאמר “אם לא בריתי יומם ולילה..." ירמיה לב ואם יתבטל אחד מהם מהפך הקדוש ברוך הוא חלילה וחס את העולם לתוהו ובהו.ועוד אלו השלשה כגוף אחד שאין זה בלא זה,ועל חטיבה מאוחדת זו אשכילך דברים בסייעתא דשמיא. 

הנה מצינו תורה וגמילות חסדים בפסוק אחד שנאמר בגמרא  ירושלמי תענית פ' ד' ה"ב  על הפסוק בישעיה “ואשים דברי בפיך ובצל ידי כיסיתיך.."ואשים דברי בפיך" אלו דברי תורה,"ובצל ידי כיסיתיך",זו גמילות חסדים.ללמדך שהעוסק בתורה ובגמילות חסדים,זוכה ויושב בצילו של הקב"ה הדא הוא דכתיב “מה יקר חסדך אלדים,ובני אדם בצל כנפיך יחסיון..", תהילים לו ה  וזוהי העבודה כאומר עבודת בית המקדש שנאמר “ כי בחר ה' בציון אוה למושב לו.."  תהילים קל"ב יג ,ובחר בבית המקדש שנאמר בו רצון “לרצונו לפני ה".  ויקרא א' ג' ,וראה עוד מצינו בגמרא תענית כז: “ אלמלא מעמדות לא נתקיימו שמיים וארץ.." ועל כן נמצי לומר בעזר ה' כי העוסק בתורה לשמה זוכה ורואה בבנין בית המקדש,ולא עוד אלא משמש בו כפי חלקו בעם ישראל.

והנה מצינו אמרו רבותינו ז"ל “כל דור שלא נבנה בית המקדש בימיו כאילו החריבו.."ואם   כן ראה ראינו קדושים קדמאין שהגו בתורה לשם שמים בקדושה ובטהרה,ולא נבנה בימיהם?

אלא שכך גזר השם יתברך להיות מאורי הדורות מאספים אליהם את ניצוצי הקדש ויתקנום בימים עברו,להביאם אל הדור האחרון דור הגאולה בשלמות העשייה והתיקון ועל כן לא ראינו כי נבנה הנווה וקרב הקץ המגולה אשר עינינו נשואים אליו מיני חורבנו,ועל כן מצינו במשנה “על שלשה דברים העולם עומד.." עומד דייקא בעמידה נכונה ומוכנת אל התקומה בקיום תורה ומצוותיה, והוא על דרך מאמר רבותינו ז"ל להיותנו שונים בתורת כהנים,קרבנות ובנין בית המקדש בלימוד טהור בקדש, ומעלה עלינו הכתוב כאילו עשינום בידינו ממש,בחינת “ונשלמה פרים שפתינו..". 

        ואפשר לומר בהיות בית הבחירה חרב בעוונותינו עלינו להשליך על ה' יהבנו ונעמוד לפניו בתפילה אמיתית כמו שנאמר “ולעבדו בכל לבבכם ובכל נפשכם.."  דברים  יא יג ופרשוהו רבותינו עבודה שבלב זוהי תפלה, תענית ב  “ והוא שאמר דוד המלך ע"ה “ה' שפתי תפתח ופי יגיד תהילתך.." שאם הייתי יכול להביא קרבן לכפר לי הייתי מביאו,ועכשיו שאיני יכול תפתח שפתי ופי יגיד תהילתך,ותקבל התפילה  במקום קרבן,ותכפר לי על חטאתי.."

ומכאן נבוא לומר בעזר ה' ענין גמילות החסדים לשם שמים,מהותה להשגיח בבני עניים ותלמידי חכמים העוסקים בתורה ימים ולילות,ואין בידיהם פרוטה לפורטה,ואינם חסים על עצמם וממתים עצמם בלימודה,ופיהם ממלל דברי שיר להשם י"ת, ואין בדעתם לפשוט ידיהם לקבל דבר מה בעולם הזה, ויהיב צדקה למסכנא הראוי לכך ותעלה מצות הצדקה בקדושה לפני מארי עלמא,כמה שמצינו אצל ירמיה הנביא זכותו תגן עלינו כשעינוהו ישראל בשל נבואותיו נשא תפלה אליו יתברך וביקשו להכשילם בצדקה לעני שאינו ראוי..., והבן. ועל כן יהא שת על ליבו לפתוח את ליבו אל הקרובים והרחוקים ליתן בידיהם גמילות חסדים של אמת על דרך האמת, ודי בזה לחכם .

ובזו הדרך יהא מדבק נשמתו אל הקדוש ברוך הוא כצל ההוא שנאמר “ובצל ידי כיסיתיך", מה נתינת הצדקה ביד הם ה' אצבעות יד ימין להמתיק הדינים מעל העני ולהמשיך עליו משפע הטוב המקווה, כך ימשך על הנותן בגמילות חסד של ממש טוב דעת וחסד עליון  משפע הבריכה העליונה,כי עיקר גמילות החסד “מלכות" להשפיע אליה מצד החסד,איהי שכינתא מסטרא דחסד הנקראת גמילות חסד. ועיין תיקוני זוה"ר חדש קי"ד ע"ב . וכשם שירבה עשה צדקה עם הבריות בדרך האמת והישר,חוט של חסד א-ל ימשך עליו. וכתב בקדושת לוי מדרש רבי ישראל בעל שם טוב היותו כ"צל" המתנועע כאשר ינוע המקור אל הצל,כן יהא העוסק בגמילות חסד לשם שמים צילו של הקב"ה ידבק בו ולא יסור ממנו. עיין שם באורך .ובעוונותינו בהיות הבית חרב, קדושתו של מקדשינו יבנה במהרה בימינו אמן,במקומה עומדת ועבודתו נתחלפה בתפלת כל פה,ועל כן נמצי לומר “רודף צדקה וחסד ימצא חיים צדקה וכבוד". משלי כא כא . 

והנה מצינו מאמר רבותינו “צדקה" דא הוא צדק-ה, בבחינת רחמים בינה עילאה להשפיע ממנה אל הספירות התחתונות,בבחינת ההשקיה והאצלת אורותיה נהורין קדישין,אל חסד-גבורה-תפארת-נצח-הוד-יסוד,ואל המלכות הנקראת גם כן “צדקה" בהיותה רחמים כנזכר.ועל כן אמר שלמה המלך ע"ה  שם “ימצא" הוא ענין עצם קיום מציאות הבריאה כולה האמנה בבורא עולם ברוך הוא וברוך שמו, “חיים--צדקה--כבוד--", דא הוא קיום קשר הספירות אלו באלו,בבחינת הגבוה נותן חיים שפע אורות קדושה,מהמאציל העליון ברוך הוא,אל הנמוך הימנו.והוא שכתב שם “וכבוד" הם הם עשר ספירות בהיותם כבוד כל אחת אל הגבוהה הימנה. ועיין שער ערכי הכינויים לרמ"ק .

והנה עוד מצינו לומר בעזר ה' “על שלשה דברים העולם עומד.." בבחינת עולמות אבי"ע, אצילות-בריאה-יצירה-עשייה שכולם נאצלו מאתו יתברך באור קדמאה היכל “אלדים" בינה, ואותו האור נגנז לעתיד לבוא,והנה מצינו עולם האצילות הקדושה,למעלה מכולם,וממנו ירד השפע אל עולמות בי"ע. בריאה יצירה עשיה ועל דא אמרה משנתנו “על שלשה דברים"....דהיינו ג' עולמות תחתונים הימנו  בי"ע  ג' פעמים “דברים" ר"ל גימטרייה “דברים" מספר “נראה" בבחינת תפישה והשגה בעולמות בי"ע,מה שאין כן באצילות הקדוש,שבו אין אחיזה לחיצונים כלל.וכל ענין התיקון הוא בעולמות בי"ע הנשפעים מאצילות כידוע,ועל כן נראה לפרש בהיות כל מהותו של עולם אצילות להשפיע אורות וניצוצות דקדושה אל עולמות בי"ע כנזכר,ועמידתו בבחינת שיעור קומה שלימה,דהיינו להשפיע טוב ואור צחצחות אליהם,תלויה היא בהם דייקא.ועל כן נקטלישנא “עומד", גימטרייה עמ"י, עין-מים-יוד- מספר יר"ל.והוא הנרמז באותיות קדמיות לו, יוד יהא לאות “כ",ריש יהא לאות “ש",למד יהא לאות “מ" הוא שמצינו “משך חסדך ליודעיך" משך חכמה עילאה אל יודעי-"כ" כתר עליון ברוך הוא.

ועוד נראה לפרש  ואפשר יאמר עולם האצילות כנגד התורה שבמשנה,ועולם הבריאה מחולק להיכלות דקדושה והראשון שבהם מלמטה נקרא לבנת הספיר,וממונים על הנשמה שבאה לידון,אם לקבלה או חלילה לדחותה,ולהעלות זיכרון התורה שלמדה אחר חצות לילה, והיא כנגד התורה שנתנה למשה רבינו ע"ה בסיני,בהיותה מקום חידוש הנשמות כידוע,ועוד שנקראת גם היכל “יוסף הצדיק" יסוד מידת הנתינה אל המלכות “תורה שבעל פה קרינן לה..", והשני בבחינת עבודת המקדש שיבנה במהרה כנגד היכל הרצון וקדש הקדשים,והשלישי גמילות חסדים,ראשי תיבות:חסד-גבורה-מלכות,גבורה כנגד הדין הגמור לחייב,חסד הנהגה הממוצעת ,ומלכות בבחינת השגחת הבורא ישתבח על ברואיו,ועל כן העושה גמילות חסד “לשמה" זוכה לדברים הרבה,בבחינת ג' דברים הנזכרים למעלה,שהגבורה מביאתו לעושר שהיא בבחינת “זהב", והחסד לחכמה בחינת “כסף",והמלכות לחן בבחינת ברזל,והוא שנמצא “זהב כסף ברזל" גימטרייה תי"ג דהיינו שלש פעמים ת"י נימין קדישין ,קדוש  קדוש קדוש,יאמר לו. ודי בזה ועיין ספר יצירה לגר"א פרק ד' מש' א---ד.

ועוד נראה לפרש על פי חכמת האמת בהיות התורה בבחינת אב ואם לקיום העולם כולו,ועבודת בית המקדש,נזר עבודת ה' שנתן לבחוריו,שבטי י-ה להודות לאל עליון ולהיותם מקריבים לפניו זבחי רצון,חטאות ואשמות להיטהר ולעמוד על נפשם,היא היא התורה הקדושה עמודא דאמצעיתא,עבודה דא גבורה,וגמילות חסדים דא הוא חסד,והנה מצינו “חד"ר",דהיינו חסד דין ורחמים הנכללים באלו השלשה דברים.והובא בשם האר"י הח"י זיע"א  מובחר שבאבות וכן בשער מאמרי חז"ל על המשנה .."ואמר על ג' דברים העולם עומד,כלומר אף שצדיק יסוד עולם צריך עליו המשכה מלמעלה כדי שיתקיים על ידו,ולכן אמר על ג' דברים העולם שהיא רחל הנקרא עולם עומד,על התורה דהיינו עמוד דאמצעיתא זהו על התורה מה שמתגלה מיסוד דאבא שיצא מתוך יסוד דאמא בתפארת שלו כנודע...ונקראת “תורה",ועבודה היינו גבורה אף שאמרו העבודה היא מצוות עשה,היינו הע"ב שהוא עולה “חסד" עושה ה"כ" “ה",וזהו “העבודה" מן ע"ב שהוא “חסד" עושה “ד" ו"ה",וכאן העבודה הם קרבנות שהיו הכהנים מקריבין בבית המקדש,וידוע שהכהן הוא בחסד והעבודה בגבורה,ועל גמילות חסדים,הם ג' קווין שהם חסד גבורה תפארת,כי צריך להמשיך מהם אל היסוד להעמיד,וזהו  “חס"ד", ה-"ס"ח"  א-ק-י-ק  י-ק-ו-ק- א-ק-י-ק  גימטרייה ס"ח, וה"ד" הם ד' מוחין וזהו -חסד-,ועוד שעל ידי החסד העולה ע"ב הוא חס ומרחם על רחל ...שעיקר העמדתה אינו בחסד גבורה תפארת שלו אלא בנצח והוד שלו שהם סמוכין דיליה. ודי בזה למבין .

ועוד נמצי לומר בסייעתא דשמיא תורה כמספר “יראת" ה' היא היא חכמה,הן יראת ה' היא רחל היא החכמה עצמה ויסוד דאבא נקרא תורה שהיא החכמה עצמה,שהרי יראת גימטרייה “תורה","תור-ה" כי תו"ר יבוא כמילוי -א-ד-נ-י- והוא הממלא ה"ה",דהיינו  אדני- ללא אותיות השרש -לף--לת--ונ--וד- גימטרייה תו"ר.  והבן היטב היטב.