בפרק א' משנה ג': אנטיגנוס איש סוכו קיבל משמעון הצדיק,הוא היה אומר:אל תהיו כעבדים המשמשים את הרב על מנת לקבל פרס,אלא הוו כעבדים המשמשים את הרב שלא לקבל פרס,ויהא מורא שמים עליכם.

נראה ואפשר יאמר בעזר ה' תנאי הראנו אניטגנוס איש סוכו,להיות האדם עושה מצוות השם יתברך,וכל מחשבותיו לשם אדונו,בבחינת “עבד לוה לאיש מלוה" עבד משועבד למארי-עלמא,ויהא מחשב מצוותיו חקור היטב,והבא לעשות חשבון שכרו בשל מעשיו,יהא נפסד בהם בכאן ולהבא,בהיות האדם נוטה לעיתים בהיותו בקטנות דמוחין לקיים את מצוותיו כ"מצות אנשים מלומדה" בלא רגש הודאה עמוק כיאה וכראוי להיעשות,והנה מצינו אמרו רבותינו ז"ל בהיות האדם מקיים מצוה כהלכתה ובשלמות נבראים ממנה מלאכים קדישין שלמים ומושלמים בכל איבריהם,וחס ושלום בהיות המצווה נעשית בחסרון מה,הרי נפגם המליץ וצריך תיקון על ידי עושהו,ואלמלא רחמי השם יתברך על האדם,היה זה המלאך מכהו מכה גדולה והוא שנקטה לישנא דמשנתינו “אל תהיו" כאותם המחשבים את מצוותיהם לקבל שכר כי מי יודע אם עשאם בדרך האמת והנכון.

ואפשר יאמר לומר “אל תהיו משמשים ע"מ לקבל פרס" אלא בהכרת ה"עבד" גופו וכל ענינו קנוי לבעליו ממש,בביטול רצונו בפני אדונו ויקיים מצוות השם יתברך בכל כוחו ומשאת נפשו לזכות עצמו לבוא לידי יראת שמים,כמו שנאמר “ויאמר לאדם הן יראת ה' היא חכמה,וסור מרע בינה.." איוב כח-כח 
רוצה לומר להיותינו דבקים בשרש מהותינו אל הידיעה הצרופה כי יראת ה' היא היא המפתחות אל החכמה,}ל"ב{שלושים ושתיים נתיבות שערי החכמה האמיתית חכמת התורה,והכל תלוי בה בהיותה ח-כ-מ-ה- גימטרייה 73, ועם הכולל שם הבטחון “עד" סומך נופלים בכח מ"ה ,צל"מ אלדים שבו,והיא בדעת קדושה וטהרה אמיתית כמאמר דוד המלך עליו השלום “יראת ה' טהורה עומדת לעד..." תהילים יט-י .
וכתב אורחות צדיקים שער יראת שמים  “ ומה נעשה ובשר ודם נחנו ולא יהא האדם  עושה דבר אלא אם כן ראה שיהא רווח הימנו או שמרחיק צרה מעליו,על כן באה תורה  וצוותה לנו ליראת העונש ולציפית הגמול כדי שנתעורר בלבנו לעשות כן,ומתוך שלא לשמה יבוא לשמה.." עיין שם באורך .

ואפשר לומר “אל תהיו כעבדים" בבחינת חציו עבד דיצר הטוב וחציו עבד ליצר הרע, ויהא השכר מדרבן אותם לעבודת השם,הוא שמצינו “ויהי מורא שמים עליכם" סוף תיבות יחוד  הוי"ה ואדנות ברוך הוא,ואשי תיבות -מ-ע-ש-ו דהיינו ש"ע נהורין להעלותם אל הכתר העליון ב-מ"ה, יוד-קא-ואו-קא,וה"א" י-ו-י- גימטרייה כ"ו שם הוי"ה כנודע.
הוא שמצינו נאמר “כח מעשיו הגיד לעמו.."על ידי קיום המצוות לשם שמים בדבקות גדולה והגברת האמונה התמימה בהשגחתו יתברך “נעשה ונשמע" דייקא שמיעה לדבר ה' עובר לעשייתם,"לקח טוב נתתי לכם..." ואז “ה' אלודיו עמו..".

והנה נראה כי סוף תיבות"ויהי מורא שמים עליכם" -י-ם--אם- אמא עילאה כתר חכמה בינה,"מרוב אונים.." ישעיה מ'  דא כתר עילאה “ואמץ כח" דא חכמה,מאי כח דיליה אמא עילאה..." ועיין ערכי הכינויים תורת נתן קפ"ו . ומידה יבוא אל שערי התשובה ודאי,הוא “ים" גימטרייה נו"ן  50 שערי קדושה  וצריך עיון .
ועוד נראה לומר בגדר אפשר עבד המכיר באפסותו “אי"ן" דהיינו בעומדו מול הבורא יתברך הוא ה--אי"ן--סוף--ברוך הוא,שנאמר “אנ"י ה' אנ"י ולא אחר..." 
שהקדוש ברוך הוא יתעלה כולל את הכל והכל נכלל בו,בבחינת אנ"י ה' אנ"י ולא אחר וכל הכשר בישראל אשר אחזה בו רוח אלדים יהא מבטל עצמיותו לבחינת אי"ן שנאמר “ואנ"י תולעת ולא איש.."או כשם שמצינו אצל אברהם אבינו ע"ה “ואנכי עפר ואפר.."ואצל משה ואהרון “ונחנו מה.." והעושה כן הריהו מקשר עצמו באי"ן שלו אל האי"ן סוף ברוך הוא,ויעמיד את עצמו כאסקופה הנדרסת וכמדבר,ועליו יאמר “וממדבר מתנה..".ובביטול הזה יזכה לכנוס את נפשו גם בהעולם הזה אל האי"ן בהיותו אהוב למטה ולמעלה,ויוסרו כל המסכים המפרידים בינו לבין קונו ויאיר עליו אור קדמא קדישא “כתנות אור" דרבי מאיר  “כי בצל"מ אלדים עשה את האדם..".ועיין עוד שערי אורה שער א' מלת “אני" . 

ועל פי דברינו זה נמצי לומר המשמש את רבו שלא ע"מ לקבל פרס זוכה בכולן ומתוך יראתו זו ידבק בתפילתו ובכל מעשיו בבורא יתברך ותבוא השמחה בקרבו בהיותו נשמע למעלה,ויקיים מצות התורה וימשוך עליו מאור היכל הרצון והאהבה “באור פניך יהלכון.." ויזכה לגלות סודות התורה מדרגה למעלה ממדרגה ליתקון נשמתו ונשמות ישראל לטהר גשמיותו בכללותם,ותשרה שכינה במעשה ידיו.

וראה אחי כלבבי דבר קדושת רבינו הרמח"ל  דרך ה' ד' פרק ג'  “..והנה היראה הזאת היא מטהרת את האדם מחשך חמריותו וגופניותו,ומשרה עליו השראת השכינה,וכפי שיעור היראה כן יהיה שיעור הטהרה וההשראה....ודבר זה נמצא בשלמות במשה רבינו ע"ה שאמרו עליו יראה לגבי משה מלתא זטרתי היא.. ברכות לג  וכן זכה להשראת השכינה בתמידות. יעוין שם 

והנה מצינו בגדר אפשר על דרך חכמת האמת “אל תהיו כעבדים.." ראשי תיבות-תכ-א- וכן “תהיו" בחינת אות “תי"ו" היא הרי"ש ו-ויו-הפוכה ,הוא שנאמר בגמרא שבת נ"ה כי ששה מלאכי חבל-ה נתפשטו בענין ההוא הנאמר ביחזקאל ט'  “ויאמר ה' אליו עבור בתוך העיר בתוך ירושלים והתוית תיו..."הוא רמז ה-ואו ההפוכה כלומר רגל אות התיו שהיתה רחמים ונתהפכה לדין. לא עלינו , ויש אומרים שה"תיו" תרמוז אל המלכות, ויש אומרים “תיו" מלשון תפארת .ובזוהר הקדוש חקת קפ-עב משמע ואפשר יאמר שאות “תיו" נרמזת במלכות והיא נכתבת או מרי"ש או דל"ת,וה-ואו- שהכל אחד בהיות שתיהן מראות על עיני המלכות,כי הרי"ש מלשון “רש ודל" עניות כרש,ועוד פירש  שם שה"תיו" יש בה נו"ן בהיות התי"ו בנויה מ"ר" ו"נ" או “ד" ו “נ", ואין כאן מקום להאריך בזה עתה ואולי בסייעתא דשמיא במקום אחר 

והנה מצינו כי אותיות  ראשי תיבות הנזכרות “תכא" יתרתם -כא- א-ק-י-ק, ועל כן “אל תהיו כעבדים" אל תשימו עצמכם בבחינת דלים וריקים עניים בעמדכם אל מול השם יתברך דהיינו כעבדים המשמשים את רבם ועושים את רצונו בכפיה ובחסר אונים בלא אמץ כח,ואין מעשיהם נותנים פירות למעלה וממילא למטה אלא לאחר זמן,על כן נקטא לישנא דמשנתינו “א-ל" שם א-ל פשוט “תהיו" כלי לשם -א-ק-י-ק- כדפירשנו שהתי"ו במלכות “וכעבדים" גימטרייה  146  ק-מ-ו- מילוי שם אקי"ק :אל"ף-ק"י-וא"ו-ק"א עם הכולל, או אפשר אל"ף ק"א וא"ו ק"י עם הכולל, או אל"ף ק"א וי"ו ק"א עם הכולל. ואין הם שווים ביניהם אלא באותיות השרש כי בהשתנות האותיות במילואם ישתנו עימהם הנהגתם ודרך השפעתם.. ועל פי זה נמצי לומר “אל תהיו כעבדים המשמשים את הרב על מנת לקבל פרס,וכל רב מסטרא דחסד כידוע ועל כן אל תהיו משמשים להטות את קו החסד אליכם ובעבורכם,אלא עשו הכל בחס"ד מצדכם מסטרא דימינא ויתייחדו ייחודים קדושים על ידכם,בהיות “פרס" גימטרייה “שם" והוא בתנאי “שלא על מנת לקבל פרס" שם של כבוד ותאוה גאוה חולה ומחטיאה אלא לשם שמים בכל מכל ואז “ויהי מורא שמים עליכם" בחינת “ושמעו יוצא למרחוק.." ראשי תיבות “ויהי .....עליכם" בחינת אזן שומעת תפלה  ועיין במשנה עין רואה אזן שומעת שם פירשנו יתיר.. . 

ואפשר יאמר “מורא" גימטרייה רמ"ח עם הכולל דהיינו מוחין פנימיים בזעיר אנפין,והם הנקראים “מורא של בית דין",והם סוד הצל"מ  כידוע ליודעי חכמת הנסתר ,וכל אחד מאלו המוחין כלול ברמ"ח אברים והם מוחין פנימיים, יעוין עוד שער מאמרי חז"ל נח .
והנה ראשי תיבות “מורא שמים עליכם" אותיות -שם-ע"ב- עם שני כוללים,להורות על החסד הוא הנאמר “עליכם" כמספר “ה-י-ק-נ-ה- דהיינו ק"ע  170, רוצה לומר אותיות י-ה- חכמה ובינה ויתרתם “קנה" בחינת קניין ב' שמות א-ק-י-ק- במילוי אל"ף קי וו קי,  או אל"ף קק ויו קי עם ב' כוללים  ,ואלמלא דמסתפינא הייתי אומר שם אקי"ק במילוי הנזכר גימטרייה קנ"ג ויתרתו ב' הכוללים באו לרמז על האות “ב" בית להורות על אותיות “ו-ה-" שבשם הוי"ה ברוך הוא הוא חיבור וזווג אותיות י"ה באותיות ו"ה והיו כאחד ביחודא שלים.הוא ענין “ב-י-ת- בי"ת יו"ד תי"ו, בית בנינא יסוד דיליה “י" “ת" תפארת, הוא “עליכם" גימטרייה  ע"ק  עתיקא קדישא שהם רישא דלא אתיידע, וג' ראשונים דאריך אנפין הקרויים כן, והרישא דלא אתיידע, הם עשר ספירות שבראש עתיק. והבן. ועל פי דברינו זה אפשר לפרש בסעייתא דשמיא “ויהי מורא שמים עליכם" בבחינת צל"מ אלדים כדפרישית ועם שם ע"ב דהיינו שם אקי"ק במילואותם הוא חיבור י"ה-ו"ה יהא מורא שמים “אש ומים" שעושים שלום ביניהם משום מוראו של הקדוש ברוך הוא,שם “מי" דאלדים בחינת מורא הדין שהובא “מי" בבינה תשובה עילאה, והוא דאמרינן בשיר המעלות דימים נוראים דווקא  לפני יוצר  “אם עונות תשמור י"ה א-ד-נ-י- מ"י יעמוד.." מ"י שהוא הבינה יעמוד לנו,"כי עמך הסליחה"  והוא שתמצא “עליכם" אותיות -על"כ מ"י-דהיינו צ"ל מ"י צילא דתשובה עילאה.השם יתברך יזכנו לשוב אליו בלבב שלם אמן כן יהי רצון.

ועוד נראה ואפשר יאמר “צלמ-י" כמספר “עליכם" דהיינו בחינת אור חוזר העולה על המיין נוקבין התחתון במסך ועביות דעליון.והוא המלביש לעשר ספירות דאור ישר דזווג ההוא,שהם המוחין..." אבן ספיר אות צ' להרב אשלג זצ"ל 
והוא שאמרנו צל"מ יו"ד גימטרייה  עשרים, ב' פעמים עשר,שיש ב' עיבורים אחד לקטנות ואחד לגדלות,ועל כן אור חוזר המלביש קומה של עיבור אחד הוא נקרא צל"מ דעיבור או צל"מ אלדים שהוא דינים וקטנות,והשני אור חוזר המלביש למוחין בעיבור השני ונקראת צל"מ דהוי"ה שהם הרחמים.
והוא דפירשנו בסייתא דשמייא צל"מ יו"ד בחס"ד ודין,אחד לרחמים ואחד לדין לעושים רצונו של המקום יתברך ויתעלה כעבדים שלא לקבל פרס הריהם בבחינת צל"מ דהוי"ה,ולעושים על מנת לקבל פרס צל"מ דאלדים. ודי לחכימא ברמיזה