"הושענא – הושענא" \ להושענא רבה

אמר האדמו"ר זצ"ל , שצריכים לדעת מדוע דווקא אומרים היום "הושענא" עם תיקונים בערבה, כי ערב"ה בגימטרייה זר"ע ובחג נידונים על המים, היינו זר"ע. כך שנוכל לתקן בדמעות עיניים ובזה נמתק "מים זידונים". נמצא שנוכל לתקן בערב"ה מה שהוציא האדם לבטלה ר"ל. 
           והנה, צריך עכשיו להתפלל שלא יבוא לידי כך, וזה פירוש הפסוק "בַּבֹּקֶר זְרַע אֶת-זַרְעֶךָ, וְלָעֶרֶב אַל תַּנַּח יָדֶךָ"  היינו מה שהוציא הזרע בבוקר כלומר מנעוריו, וכל זה יוכל לתקן בערבה, "ולערב" שלא יבוא חלילה לכך בעת זקנותו, מעתה ומעכשיו ג"כ תראה שאל תנח ידך שלא תוציא ח"ו תפלה לאל חי רחום וחנון אמן.  
         ואמר עוד על כן אנו אומרים "למענך אלהינו הושענא" שאנו מתפללים רבונו של עולם אתה ציוותנו בתורה הקדושה במצוות השבת אבידה, "וְהָיָה עִמְּךָ עַד דְּרֹשׁ אָחִיךָ אֹתוֹ, וַהֲשֵׁבֹתוֹ לוֹ"  ואנחנו בעו"ה אבודים בגלות המר הזה, ויצה"ר מכשילנו "במים הזידונים" הרמוזים במילה "ערב"ה" היינו בחינת "זער" אותיות זר"ע , ואין לנו דורש ומבקש, אלא "אתה למענך ה' הושענא" שנעסוק בדברי תורה לשמה תיקון לזר"ע "אנחנו וצאצאינו וצאצאי צאצאינו"

ואמר עוד על הנאמר בירושלמי  "אם יהיו חטאיו של אדם כפי שניו כשלג ילבינו, יותר מכאן כצמר יהיו" ידוע כי יש בעוברי עבירה שני סוגים. 
יש שבאמת אינו רוצה לחטוא רק ע"י טבעו ורתיחת דמו מתעורר בקרבו תאוות רעות ואינו יכול למשול ברוחו, וכאשר נכשל בחטא ח"ו נפשו מרה לו, על אשר חטא נגדו יתברך. חוטא כזה קל לו לבוא בשער התשובה יען כי מתחרט הוא על שהכעיס את הבורא ב"ה. 

והסוג השני, הוא זה העושה רעות לא בעבור להשקיט את יצרו , אלא, רק להכעיס את הקב"ה וחוטא כזה קשה לו לעשות תשובה. וההבחנה בין שני הסוגים היא כשיעברו ימי הנעורים , כי מי שחטא ע"י רתיחת דמו בימי הזקנה כשיתקררו כוחותיו לא יחטא עוד. אבל החוטא להכעיס "גם כי יזקין לא יסור ממנו"  ואדרבה, עוד יותר יחטא כי נתגדל בחטא ונקשר בו בקשר אמיץ. 
וזה כוונת הירושלמי, שאם יהיו חטאיו כפי שנותיו היינו שנות הנעורים ורתיחת דמו הם שגרמו לו לחטוא, אז כשלג ילבינו שקל לו להלבינם בתשובה בעת שיתקרר דמו בזקנותו.
"ויותר מכאן", שאם חטאיו יהיו יותר מכפי חום הנעורים, אז גם כי יזקין יהיה קשור בתאוותיו ויקשה עליו לשוב, ו"כצמר יהיו" כי בטבע הצמר קשה להפרידו מהדבר הסבוך והקשור בו

ואמר שבעת שמקיף את הבימה עם הערב"ה ישתדל שיבוא לידי בכי אמת, ודמעות שיש בעיניו ינגבם במצחו ופניו, ובזה יכופר במשהו עוון זר"ע לבטלה. 
כי "דמע"ה" ב' פעמים בא לידי "רח"ל" עקרת הבית, וישלים למנין זר"ע , "ט"ל" אותיות של שמות הוי"ה במילואים [ע"ב-ס"ג-מ"ה-ב"ן] ובזה יקויים בו "ולא ידח ממנו ידח".  אכי"ר.