"אמור מעט ועשה הרבה"  \ לפרשת וירא
"וְאֶל-הַבָּקָר, רָץ אַבְרָהָם; וַיִּקַּח בֶּן-בָּקָר רַךְ וָטוֹב" 

הגמרא  אומרת : " אמר רבי אלעזר מכאן שצדיקים אומרים מעט ועושים הרבה"
ואמר לי האדמו"ר זצ"ל הנה אמרתי הרבה פעמים שמי שרוצה לקרב את עצמו להשי"ת, 
היצה"ר עומד כנגדו להחלישו בטענה הלא הרבית לחטוא וגם קשה לקיים את כל המצוות, וממילא לא תשלים לעשות את רצונו יתברך, על כן "מה העבודה הזאת לכם"   "בִּשְׁרִרוּת לבך תלֵךְ"  ובאמת זו טענת שקר כי "אם ישוב מיד תקבלו"  ואמרו חז"ל "לא עליך המלאכה לגמור" . [ודפח"ח] 

והנה כבר ידעת כי אברהם אבינו ע"ה היה מגייר נפשות וכמאמר הפסוק "ואת הנפש אשר עשו בחרן"  ובמידתו מידת החסד אמר להם הלא הקב"ה הוא בעל החסד הגם שמרבים אתם לחטוא, ואם תשובו אליו מיד יקבלכם. ובזה היה מכניס נפשות תחת כנפי השכינה, וחיזק ואימץ את ידם לעשות תשובה. וזה כוונת הפסוק "ואל הבקר" כי מילת בק"ר גימטרייה ר"ת "והוא רחום יכפר עון ולא ישחית" "רץ אברהם" היינו מידתו הייתה לקרב בני אדם אל ה', ע"י הטענה שתיכף יכפר עוון.
מדברינו אלה משמע שמעלה יש לאומרים מעט ועושים הרבה, היינו שעל האדם לדעת שאינו צריך הרבה על מנת לשוב אל ה', ומתוך מעשה קטן באים למעשים רבים. 

"מרע עשה טוב"
הנה ראית כי ר"ת מע"ט [מעשים טובים] בא למילים "מרע עשה טוב" היינו שאומרים לאדם שאתה צריך מהרע שעשית לעשותו טוב ומתקבל אליו ית' בזה , וזה שאומרים מע"ט. 
כי באמת אח"כ כשעושים תשובה מתקנים גם את הרע שעשו, רק שמתחילה אמר להם בדרך הקל, ובאמת בזה שאומרים מעט עושים הרבה כי עי"ז מקרבין בני אדם ומכניסים אותם תחת כנפי השכינה. ולכן מסיימת הגמרא  "רשעים אומרים הרבה" כטענת השקר של יצה"ר שצריך הרבה לעשות ומכביד על התשובה, ואפילו מעט אינם עושים. 
כי השומע ליצרו אפילו מעט אינו עושה והוא בבחינת "נסוגו אחור"  וזה סוד הפסוק "ברוב דברים לא יחדל פשע"  היינו אם מגדיל הדבר ברוב דברים שצריך הרבה לעשות עי"ז יכבד לבו ולא יחדל לעשות פשע ח"ו, כי ירא לגשת אל הקודש אך אם מדבר מעט ועושה תשובה הרבה הרי הוא בא לבחינת צדיק יסוד עולם. 
בברכת "עַתָּה יָדַעְתִּי כִּי-יְרֵא אֱלֹהִים אַתָּה" 
הצב"י נועם בן צבי משה הלוי