"לא קם כמשה" \ לפרשת וזאת הברכה
"וְלֹא-קָם נָבִיא עוֹד בְּיִשְׂרָאֵל, כְּמֹשֶׁה, אֲשֶׁר יְדָעוֹ יְהוָה, פָּנִים אֶל-פָּנִים"  ולכאורה תיבת "עוד" מיותרת ? אמר האדמו"ר זצ"ל זה כוונת הנאמר "והיה טרם יקראו ואני אענה עוד" ויש לדקדק אם הש"י יענה את ישראל טרם יקראו, מה יש להם לדבר עוד? אלא שזה הסבר הכתוב : לפני שיבקשו עוד יותר ואפילו הכי "ואני אשמע". על כן אמר הכתוב במשה "ולא קם עוד נביא בישראל כמשה". שאין להם לישראל רועה נאמן כמשה שמאהבתו אותם, כל מה שהיה צריך להם לישראל נחשב בעיניו למעט, והיה מבקש מאת השי"ת שיתן להם עוד. וזהו "ולא קם עוד נביא בישראל כמשה". [ודפח"ח] 

אל"ף – אזן לב פה 
ואמר עוד בשם המהר"ם מענדיל זצ"ל על הפסוק "אֲשֶׁר עָשָׂה מֹשֶׁה, לְעֵינֵי כָּל-יִשְׂרָאֵל"  "בראשית ברא אלקים"  שאמר שישראל לא שמעו בסיני כי אם קמץ אלף דאנכי, כי השי"ת הורה לנו במעמד הקדוש הזה, שנקמץ האל"ף, היינו ר"ת –אזן – לב – פה - , שלש אלה בגימטרייה "עינים" עם הכולל. באלו ארבעה תולה את כל ההנהגות הגוף לטובה או להיפך חלילה. 
על כן הזהירה התורה שנקמץ באיברים אלה ראשית ועיקר הכל שנקמץ בעיניים מלהסתכל בדבר האסור חלילה.

שמירת העיניים – שמירת הכל 

ע"י שמירת העיניים יוכל כל אדם לקמץ לבבו שלא יהרהר בהרהורים רעים חלילה, כי "עינא וליבא תרי סרסורי דעבירה נינהו." בחינת "עין רואה ולב חומד"  . ואם עצם את עיניו מראות, וגם לבבו אינו חומד גם יקמץ אוזנו מלשמוע שמע שוא, ויקמוץ פיו ולשונו מלהוציא מפיו דברים בטלים וכל שכן שקר ורכילות וכיוצא בהם, "כי אם בתורת ה' חפצו"  ובה יהגה תמיד. על כן אמרה תורה מעלתו של משה שפעל כל זאת בישראל "לְכָל-הָאֹתֹת וְהַמּוֹפְתִים, אֲשֶׁר שְׁלָחוֹ יְהוָה, לַעֲשׂוֹת, בְּאֶרֶץ מִצְרָיִם--לְפַרְעֹה וּלְכָל-עֲבָדָיו, וּלְכָל-אַרְצוֹ. וּלְכֹל הַיָּד הַחֲזָקָה, וּלְכֹל הַמּוֹרָא הַגָּדוֹל, אֲשֶׁר עָשָׂה מֹשֶׁה, לְעֵינֵי כָּל-יִשְׂרָאֵל"   

ואמר האדמו"ר זצ"ל האותות והמופתים שעשה משה היו להפוך את טבע ישראל שהיו במיצרי הרע, וזה בכוח "אשר שלחו ה'" שזו בחינת "יראה" [עפ"י סוף תיבות = רי"ו] והדרך הייתה בעשייה, כי "לא המדרש עיקר אלא המעשה"  "ולכל היד החזקה" כי ביצר הרע צריך להלחם ביד חזקה, כי אז רואים בקב"ה ועזרתו בגלוי ממש בחינת "ולכל המורא הגדול" וזה ע"י דוגמא ומופת של המנהיג "אשר עשה משה לעיני כל ישראל" גם לאלו שהיו עדיין בחזקת עובדי ה' למחצה ושליש ורביע. [ודפח"ח] 

תכלית אותות ומופתים – קבלת התורה ועומ"ש 

יותר מכל האותות והמופתים ומוראים גדולים אשר עשה משה בפרעה ובכל מצרים היה רק על מנת לקבל את התורה הקדושה ומצוותיה, כדכתיב "בְּהוֹצִיאֲךָ אֶת-הָעָם, מִמִּצְרַיִם, תַּעַבְדוּן אֶת-הָאֱלֹהִים, עַל הָהָר הַזֶּה"  ובמתן תורה פתח הקב"ה ראש דבריו בקמץ אל"ף והזהרנו על שמירת האיברים, שלא להטות אדם אל הרע חלילה. 

וכך יוכלו לקבל את התורה הקדושה כי אברי האדם הם הם כל התורה כידוע [רמ"ח ושס"ה] נמצא שמה שפעל משה בתורה והמצוות גדול יותר מכל מה שעשה במצרים לפרעה ולכל ארצו. 
וכל תכלית אלו היתה קבלת עומ"ש, תומ"צ. 

ולא זה בלבד, שהרי בריאת העולם עומדת על תנאי זה כנאמר "כֹּה אָמַר יְהוָה, אִם-לֹא בְרִיתִי יוֹמָם וָלָיְלָה--חֻקּוֹת שָׁמַיִם וָאָרֶץ, לֹא-שָׂמְתִּי"  ועולם ומלואו עומד על תנאי תיקון האיברים הללו. כי רק בכוחם לקבל ולעשות את מצוות התורה הקדושה, ונמצא נעוץ סיפא ברישא, "אשר עשה משה לעיני כל ישראל" פירוש שתיקן להם את איבריהם, "בראשית ברא אל'קים את השמים ואת הארץ" שע"י תיקון האיברים גרם לעולם שיתקיים בזה. 

כל ישראל – בראשית 
הנה, כשאנו מסיימים במילים "לעיני כל ישראל" ופותחים ב"בראשית ברא אלקים" נמצא כי ר"ת "לעיני כל ישראל" בא למילה "כלי" וס"ת "בראשית ברא אלקים" בא למילה "אמת" , היינו שרומזת לנו התורה שכאו"א מאיתנו, צריך לשאוף בתמידות לעורר בו עצמו את ניצוץ משה רבנו ע"ה, וע"י כוח זה יראה בכל אחד ואחד מישראל צדיק גמור , וכאילו מתחיל הוא מ"בראשית" 
וזו מידת ה"אמת" חותמו של הקב"ה, אשר "ברא אלהים לעשות" ס"ת "אמת" ביושר, כי בתחילה קשה לעמוד על מידה זו בבחינה הנלמדת במשנה "והוי דן את כל האדם לכף זכות" 
היינו, בבחינה הראשונה של האדם, ראש וראשון לכל הנבראים הוא "האדם" באות "הא" הידיעה, אדם הראשון. 

על כן אמרה התורה דרך עבודת משה במצוות שבין אדם לחברו "וְלֹא-קָם נָבִיא עוֹד בְּיִשְׂרָאֵל, כְּמֹשֶׁה, אֲשֶׁר יְדָעוֹ יְהוָה, פָּנִים אֶל-פָּנִים"  כי כל אחד ואחד מישראל שורש נשמתו תחת כסא הכבוד, ובנו של הקב"ה יחידו, ומשה רבנו ע"ה היה מביט בכל אחד "פנים אל פנים" בחיבור ממש, נשמה בנשמה, ללא סייגים ובאהבה רבה, על כן זכה שיתקיים בו "כַּמַּיִם, הַפָּנִים לַפָּנִים כֵּן לֵב הָאָדָם, לָאָדָם"  הוא סוד "האדם" שורש אדה"ר, שיש בכל אדם מישראל. 

בברכת חזק חזק ונתחזק בלימוד התורה הקדושה, ובטהרת האיברים, "א-ל-ף" אוזן שומעת ד"ת ומוסר, לב פתוח ללמוד ולהבין, פה קדוש האומר בכל יום תמיד "מה רבו מעשיך ה' כולם בחכמ"ה עשית"  בקבלת עומ"ש ותומ"צ.  

אוהבכם ומעתיר עבורכם
הצב"י נועם בן צבי משה הלוי.